Stamming
Stamming er en nevromotorisk vanske som påvirker timing og rytme i taleflyten. Enkelt forklart oppstår stamming når signaler som sendes til musklene når vi prater ikke kommer frem akkurat slik som de skal. Resultatet blir hørbare forstyrrelser i taleflyten, i form av repetisjoner (av lyder eller stavelser), forlengede lyder og/eller brudd i tale flyten. Stamming starter som regel i 2 - 4/5 års alder, en periode da hjernen modens raskt for å håndtere mer kompliserte språklige prosesser. I denne språkspurten er hjernen mer sårbar i fordi kapasiteten til tale-apparatet overskrides i forhold til modning. Man antar nå at det kan være en medvirkende årsak til at stamming utløses i denne alderen.
I barnehagealder er forekomsten av stamming på ca 10%, mens 1-2% stammer i voksen alder.
Stamming er oftest genetisk betinget, med arvelighet opp mot 70%, muligens mer. Forskerne undersøker nå genetiske signaturspor, som ser ut til å være representert i familier med konsentrert forekomst av stamming. Man har imidlertid ikke klart å finne spesifikke gener, som direkte forklarer de funksjonelle og strukturelle forskjellene man ser i hjernen til voksne som stammer. Man er heller ikke sikre på om de forskjellene som ses er et resultat av genetisk disposisjon, eller om de skyldes hjernens tilpasning til og forsøk på å håndtere stamming. En faktor som ytterligere kompliserer ting, er at ikke alle barn som er disponert for stamming utvikler vansken, så genene må skrus på og aktiveres av mekanismer som vi enda ikke kjenner godt nok til. Man kan derfor finne stamming hos barn uten kjent familiehistorikk, fordi genene som er involvert i stamming ikke har vært aktivert i tidligere kjente slektsledd. Idag antar man at den genetiske disposisjonen er en nødvendig, men ikke tilstrekkelig årsak til stamming.
Barn som opplever det ugreit å stamme, kan begynne å kjempe med ord og/eller forsøke å unngå ord de merker at de vil stamme på. Det kan føre til at de forsøker å presse ut ordene ved å bruke musklene i hele taleapparatet. Hvis strategien lykkes, noe den tilfeldig vil kunne gjøre før eller senere, prøver barnet den ut igjen. Muskelspenninger kan da utvikle seg til automatisert, ubevisst atferd, som er vanskelig å avlære. Unngåelse som følge av angst for å prate foran, til og med, ande mennesker er en relativt vanlig konsekvens av stamming. Hvis denne unngåelsen blir omfattende kan den føre til isolasjon, sosiale og emosjonelle vansker, samt problemer med å være i arbeid. Dette er konsekvenser som tidlig behandling kan forhindre eller reversere.
Behandling av stamming bør alltid gjøres av en kompetent logoped, med tileggsutdanning/spesialisering innen taleflytvansker. Logoped vil gjøre en grundig individuell vurdering av stamming, og velge den behandlingstilnærming som antas å kunne gi best effekt.
![](https://f25098c314.clvaw-cdnwnd.com/09d2af29162f5535762fad61b0a24875/200000076-775297752b/shutterstock_1151217977.png?ph=f25098c314)
![](https://f25098c314.clvaw-cdnwnd.com/09d2af29162f5535762fad61b0a24875/200000077-d1810d1812/shutterstock_1444259351.png?ph=f25098c314)
![](https://f25098c314.clvaw-cdnwnd.com/09d2af29162f5535762fad61b0a24875/200000080-be978be979/shutterstock_1851458347.png?ph=f25098c314)
Stammer du eller noen du kjenner eller jobber med, og ønsker hjelp fra oss, ta gjerne kontakt
Mer informasjon om stamming finner du her